Összefoglaló "Ha meg kéne mondanom, hogy milyenfajta víz lennék, akkor azt válaszolnám: állóvíz. Olyan, mint a Balaton. " Biztos vagyok benne, hogy Kováts Laura Rozália története ösvény mások számára is, hogy megtalálják életük nehezen feldolgozható eseményeinek az értelmét és a jelentését, s ráleljenek egy megoldásra a sok lehetséges jó megoldás közül. Ő például rátalált az írásra, és makacsul elhatározta, hogy segíteni szeretne a történetével. Miközben írta a könyvét, nem csupán az írót alkotta meg magában, hanem a világra minden szempontból nyitott és őszinte énjét is. Ez pedig nagy bátorságra vall. Karácsony Ágnes, kommunikációs szakember A könyv végén található összefoglaló könnyen érthető kommunikációval készült. A Belső tenger elsőként biztosítja a kommunikációs akadálymentesítés egyik formáját az érintetteknek, akik így képesek befogadni Rozi igaz történetét; a szakemberek pedig átélést biztosító edukációs eszközként használhatják a könyvet a témák feldolgozásra. LÍRA KÖNYVBEMUTATÓ – Kováts Laura Rozália: Belső tenger - YouTube. Farkasné dr. Gönczi Rita, gyógypedagógus Rozi koraszülött babaként jött a világra, és egy fertőzés utóhatásaként vízfejűséget diagnosztizáltak nála, így születése óta beültetett sönttel éli a mindennapjait.
Hihetetlen akaraterő, komolyság és koraérett bölcsesség – leginkább ezek a szavak jutnak az ember eszébe Kováts Laura Rozália Belső tenger – Rozi igaz története című önéletrajzi kötetének olvasása közben. Rozi újszülött kora óta sönttel, egy agyba beépített szerkezettel éli a mindennapjait, hogy az agyvíz megfelelően áramoljon a szervezetében. Kováts Laura Rozália könyvei - lira.hu online könyváruház. A kislány azóta felnőtt, 22 éves, érzékeny, ambiciózus, határozott nő lett belőle, komoly tervekkel, és most szót kér, hogy a saját történetét elmesélve segíthessen másokon. Elsősorban sorstársakon, akik tartós betegséggel küzdenek, és mindazokon – családokon, felnőtteken és gyerekeken –, akik bármilyen oknál fogva épp embert próbáló időszakot élnek meg. Nem akármilyen nehézségek ellenére írta meg a könyvét: ugyan kinőtte a csecsemőkori epilepsziát, a részleges bénulással járó tünetek máig megmaradtak, például a finommotorikus ujjmozgások sokkal nehezebben mennek. Jóval lassabban tanult meg írni, nem ment a ragozás, a helyesírás, a fogalmazás, máig téveszt betűket és nehezebben olvas.
Az elmúlt huszonkét évben többször felmerült benne a kérdés: miért pont velem, miért így történtek a dolgok? Rozi különleges életútja egy koránál érettebb gondolkodású, önmagáért és másokért is kiállni képes fiatal nő megszületését tette lehetővé, aki már képes hálával gondolni arra, amiért a sors annyi remek segítőt adott neki és a családjának. Szülei ismert emberek – Kováts Adél színésznő és Kováts Tibor balettművész –, akik a történetükkel példát is mutatnak másoknak. Édesanyja természetes kötelességének tartotta, hogy támogassa a Bátor Tábor, az UNICEF és a Bethesda Kórház Alapítvány munkáját, most pedig a lánya, Rozi kér szót. Őszinte könyvéből megtudhatjuk, hogyan ismerte meg és dolgozta fel küzdelmes babakora történetét, milyen speciális órákra volt szüksége a felzárkózáshoz, hogyan határozta meg a betegsége a kamaszkori lázadásait, és hogyan jutott el a mostani elfogadó és alkotó önmagáig. Rozi saját történetén keresztül azt üzeni minden hasonló helyzetben lévő családnak: nem vagytok egyedül.
Édesanyja elmondása szerint Rozi huszonkét éves, leérettségizett, okos, intelligens nővé vált. Lánya részben egyetértett vele, ám hozzátette, legnagyobb hibájának a türelmetlenségét tartja. Az idei évben már ötször műtötték meg, ennek ellenére angolórákra jár, táncol, énekel, tíz ujjal gépel, rádióműsorokat, hangoskönyveket és podcasteket hallgat, mivel lassan olvas. Türelmetlensége abból is adódik, hogy lassabban kommunikál, mint mások, több időbe telik összehangolnia a gondolatait a mondatalkotással. "Sokat volt és van távol, mindig csörög a telefonja, de mi jól fogadtuk a kinevezését, örültünk" – mondta Rozi arról, hogy Adél színházigazgató lett. A színházi életen kívül a művésznő – saját véleménye szerint – türelmetlen, szenvedélyes és sokszor impulzív. "Az anyaság nagyon jó hatással volt rám, türelmesebb lettem. Természetesen vezetőként is tudnom kell uralkodni magamon minden helyzetben" – jegyezte meg. Kifejezetten büszke arra, hogy Rozi könyvet írt a saját életéről, ami Belső tenger címmel jelent meg.
A hungarikum rövid bemutatása: Irinyi János, a zajtalan és robbanásmentes gyufa feltalálója 1817-ben született Erdélyben, a Bihar megyei Albison. Édesanyja Jánossy Róza, édesapja, Irinyi János országos hírű agrárszakember volt, aki 1830-ban tiszttartóként került a nagylétai Mandell–birtokra. Irinyi János iskoláit Nagyváradon és Debrecenben végezte, de 19 évesen már a bécsi Politechnikumban tanult kémiát. Egyik professzorának, Meissner Pálnak sikertelen kísérlete kapcsán jött rá a zajtalan gyufa megoldásának gondolatára. Hosszú kísérletsorozat után, 1836-ban szabadalmaztatta a zajtalan és robbanásmentes gyufát, amelynek lényege, hogy a gyufa fejében a foszfort nem kálium-kloráttal, hanem ólom-dioxiddal keverte. Találmányát Rómer István gyufagyárosnak adta el és a kapott pénzből akadémiai tanulmányait finanszírozta. Tanulmányai befejezése után haza tért, és 1840-ben gyufagyárat alapított Pesten, az "Első Pesti Gyújtófák Gyárát", amelynek később eladására kényszerült. Az új szemléletű kémia egyik legelső hazai terjesztője volt, valamint jelentős szerepet játszott a magyar kémiai szaknyelv kialakulásában.
Irinyi János erős hazafiúi érzelmektől fűtve aktívan részt vett a forradalmi mozgalmakban, feltehetően öccse, Irinyi József segítségére volt a 12 pont megfogalmazásában is. A szabadságharc idején Kossuth kérésére a fegyvergyártás országos felügyelője és a nagyváradi lőporgyár igazgatója lett őrnagyi minőségben. A bukás után börtönbe került, ahonnan 1850-ben szabadult amnesztiával. Kivonták a foszfort Ekkor visszavonult a közélettől, vértesi birtokán mezőgazdasági kísérletezésekbe fogott. Ezek azonban felemésztették vagyonát, így először könyvelőként, majd a debreceni malom igazgatójaként dolgozott. 1895 decemberében hunyt el Vértesen. Miközben a gyufa feltalálójaként ismerjük, Irinyi modern felfogásával az elméleti kémia területén is maradandót alkotott, de részben az ő nevéhez fűződik a magyar tudományos szaknyelv megalkotása is. Tény az is, hogy ma már nem pontosan az ő gyufáit használjuk. Nagy "hibája" volt ugyanis, hogy a gyufa feje erősen mérgező foszfort tartalmazott, a súlyos mérgezések miatt pedig a XX.
Magyar Mérnök- és Építész-Egylet Közlönye. 1935; Szathmáry László: A gyufa története, Budapest, 1935 Szőkefalvy-Nagy Zoltán-Táplányi Endre: Irinyi János. Budapest, 1971 Albis weboldala, Kapcsolódó szócikkek [ szerkesztés] Kémiai szakirodalom Erdélyben
Irinyi János magyar vegyész, a robbanásmentes és zajtalan gyufa, és a számológép feltalálója. 1817. május 17. -én született Nagylétán. Középiskolai tanulmányait Nagyváradon végezte, majd jogot tanult a Debreceni Kollégiumban. 19 évesen már a bécsi Politechnikumban tanult kémiát. 1836-ban, Bécsben találta fel és szabadalmaztatta a zajtalan és robbanásmentes gyufát. Találmányát eladta egy gyufagyárosnak, így a kapott pénzből fedezni tudta későbbi tanulmányait, amit Berlinben folytatott. 1838-ban Berlinben megírta első tudományos értekezését, amelyben a kémia elméleti kérdéseivel, főleg a savelmélettel foglalkozott. 1839-ben hazatért Magyarországra. Itt szembesült azzal a ténnyel, hogy tanárként nem fog munkát találni, ezért gyújtógyárat alapított Budapesten. A gyár fellendült, sikeres volt, naponta félmillió gyufát gyártott. Komoly versenytársa lett annak a bécsi gyárnak, aminek még 1836-ban eladta a gyufa szabadalmát. Versenytársai mindent megtettek, hogy csődbe vigyék, s végül 1848-ban kénytelen volt gyárát bezárni.
Visszaemlékezéseiben Irinyi feljegyzi, hogy "(a kén gyúlása) nem történvén, nekem hamar az jutott eszembe, hogyha kén helyett foszfort vett volna, az már régen égne". Az előadás után nyomban hozzálátott ötlete megvalósításához. Hadd idézzük őt magát: "Egy kis vegytani számítás után nem kellett semmi sokszoros kísérlet. A vilanyt (foszfort) forró vízben megolvasztván rázás által szemcsésítettem (granuláltam)". Lehűlés után "a megmért barna porral (az ólom-dioxiddal), és hogy a fára ragadjon, arab mézgával (gumiarábikummal) összekavartam" /1/. A leírt módon elkészített tíz szál gyújtót másnap bemutatta Meissner professzornak. Egyik jelen levő hallgatótársa mindjárt javasolta, hogy találmányára kérjen császári privilégiumot (vagyis szabadalmaztassa eljárását). Valószínűleg a magyar büszkeség akadályozta meg ebben; találmányát inkább a kassai származású magyar gyógyszerésznek, Rómer Istvánnak adta el. Rómer, 1836-ban, Bécsben kezdte gyártani az ún. zajtalan gyufát, három évvel később pedig Irinyi is gyufagyárat alapított Pesten.