Kapcsolódó termékek 2. 474 Ft Várható szállítás: 2022. április 13. Készleten 2. Csapágy 6202 - Szivattyúüzlet. 730 Ft 1. 490 Ft Várható szállítás: 2022. április 12. Leírás és Paraméterek Utójel: 2Z = Sajtolt, acél védőlemez a csapágy mindkét oldalán Furat átmérő (d) 15mm Külső átmérő (D) 35mm Szélesség (B) 11mm Utójelek 2Z Statikus terhelés 3. 75kN Dinamikus terhelés 7. 8kN Határfordulatszám zsírban 19000fordulat/perc Határfordulatszám olajban 23000fordulat/perc
Hogyan fizethetek alkatrész vásárlása esetén? Telephelyünkön, személyes vásárlás esetén: Bankkártyával és/vagy készpénzzel Weboldalunkon leadott megrendeléseit a következő fizetési módokkal választhatja: Utánvéttel vagy bankkártyával. Utánvét esetén: GLS házhoz szállítás esetén, a futárnál készpénzben vagy bankkártyával vagy GLS csomagponton ( függ az átvétel helyétől) készpénzben vagy bankkártyával. Bankkártyás fizetés esetén: A Barionon keresztül és a Simple Pay-en keresztül. Hogyan fizethetek jármű vásárlása esetén? 500. 000 Ft-ig bankkártyával és a futárnál készpénzzel. A webshopban bankkártyával a Barion-on- és a Simple Pay-en keresztül. Személyes átvétel esetén (telephelyünkön): Készpénzzel és/vagy bankkártyával.
A webáruházban igyekeztünk mindent a megszokott módon kialakítani. Így aki vásárolt már interneten, annak nem jelenthet gondot a használata. A termékeket a "Kosárba" gomb megnyomásakor kerülnek be az Ön virtuális kosarába. Az Ön kosarának az aktuális tartalma jobb oldalt mindig látható. Itt a rendszer automatikusan hozzászámolja már a szállítási költséget és az utánvét díját is. Ezek a költséget természetesen csak akkor kerülnek a végén kiszámlázásra, ha valóban utánvéttel és valóban házhozszállítással kérte a csomagot (tehát megpróbáltuk a lehető legnagyobb összeget megmutatni, amit fizetnie kellhet). Az itt számolt díj nappali szállításra vonatkozik. Ha "bedobált" minden olyan terméket a kosárba, amire szüksége van, akkor nyomja meg jobb oldalon a "Megrendelem" gombot. Ezzel még nem rendeli meg a terméket, csak elindul a vásárlási folyamat következő állomására. A "Kosár" oldalon megtekintheti és módosíthatja a kosara tartalmát. Itt egyelőre csak a rendelendő termékekre koncentráljon, a szállítási és fizetési mód beállítására a következő lépcsőben lesz lehetősége.
Jerry Goldsmithnek ez volt a harmadik közös filmje Alec Baldwinnal, a Bűvölet (1993) és Az árnyék (1994) után. A forgatókönyvíró fejében felmerültek olyan nevek Robert "Bob" Green karakterének megformálására, mint Ray Liotta, Richard Gere és John Travolta. [ forrás? ] Bemutató [ szerkesztés] A vadon foglyai Magyarországon 1998-ban VHS -en, 2002-ben DVD -n eredeti nyelven, magyar feliratosan jelent meg az Intercom forgalmazásában. [1] Kritikai fogadtatás [ szerkesztés] A Rotten Tomatoes weboldalon a film 50 kritikus véleményét összegezve 64%-os minősítést kapott. [2] Az IMDb filmadatbázison 6. 9 ponton állt 2021 végén. [3] Jegyzetek [ szerkesztés] További információk [ szerkesztés] m v sz Lee Tamahori filmrendezései Egykoron harcosok voltak (1994) Mulholland – Gyilkos negyed (1996) A vadon foglyai (1997) A pók hálójában (2001) Halj meg máskor (2002) XXX 2 – A következő fokozat (2005) Next – A holnap a múlté (2007) Az ördög dublőre (2011) Mahana (2016)
1998. május 14. Bevétel 43, 3 millió amerikai dollár További információk IMDb A vadon foglyai (eredeti cím: The Edge) 1997 -ben bemutatott amerikai túlélőfilm, melyet David Mamet forgatókönyvéből Lee Tamahori rendezett. A főbb szerepekben Anthony Hopkins, Alec Baldwin és Elle Macpherson látható. A vérszomjas grizzly, Bart bőrébe egy kiképzett alaszkai Kodiak-medve bújt, amely számos hollywoodi filmben feltűnt, ám ez volt az utolsó filmszerepe. Cselekmény [ szerkesztés] Charles Morse (Hopkins), a multimilliomos író, és példátlanul intelligens férj (kinek látszólag mindene megvan) gyönyörű modell feleségével, Mickey-vel (Elle MacPherson), és annak jóképű fényképészével, Bob Greennel (Baldwin), Alaszka rideg tájaira utaznak divatfotózásra. Bob és legközelebbi társa, Steve (Harold Perrineau Jr. ) rögtön tovább utaznak, hogy felkutassanak egy közelben lakó indiánt, és velük tart a nem túl bőbeszédű Charles is. Azonban repülőgépük lezuhan Alaszka kellős közepén. A három férfi hirtelen teljesen kilátástalan helyzetbe kerül: a természet erőihez alkalmazkodva kell túlélniük Alaszka kíméletlen veszedelmeit, mely hamarosan rájuk is talál egy vérszomjas, megtermett kodiak medve személyében, aki alaposan megkeseríti a csapat végtelennek tűnő vándorlását.
2 Párizs megváltozik, de renyhe bánatomban Nincs rezzenés! Kövek, állványok, új falak, Ódon külvárosok: jelképpé válnak nyomban, S rám dús emlékeim kősúllyal omlanak. Itt is, a Louvre előtt, a régi kép igaz ma: Nagy hattyúm kél elém, az őrült gesztusok, Félszegen is dicső száműzetése gyásza, Az örök, szörnyű vágy! ─ és rád is gondolok, Andromaché, kiért hős férje karja holtán Vad Pyrrhus nyúlt ki, hogy rab-állatul vigye, S ki sírtál az üres sír mellett elomolván, Helenos asszonya, s jaj, Hektor özvegye! S gondolok a sovány, hektikás néger lányra, Ki itt sárban lohol, s elrévülő szeme Kókuszligetre vár s dús, messzi Afrikára: A köd roppant falán hátha átintene ─, S mindenkire, ki már sohsem talál a vesztett Üdvre, soha! soha! kit könnyek kortya vár, S kit emlejére Bú jó farkasa eresztett! Kis árvákra, kiket les a virághalál! Lelkem így bujdosik, és a vadonba verve Sok vén Emlék telin búgó kürtje rian: Szigetekre vetett matrózok vad keserve... Foglyok... vert seregek!... és jaj, még annyian!
Andromaché, ma rád gondolok! ─ A kis árva Folyóra, hol sötét tükörben ragyogott Özvegyi bánatod roppant királyisága S a csalfa Simois könnyedtől csobogott ─, Ma termékenyítő iszapjától lett sáros Emlékem, járva épp az új Carrousselen. ─ A vén Párizs oda! ─ (hajh, változik a város, És oly gyorsan, ahogy halandók szíve sem! ) Csak lelkem látja még az eltűnt baraktábort, Oszloptörzsek s fejek dirib-darab díszét, Giz-gazt, kőtömböket, amikre zölden ráforrt A hínár, limlomot, zavart fényt szerteszét. Itt valamikor egy állatsereglet állott; S itt láttam egyszer én, egy reggel, amikor Hűs, fakó ég alatt ébred a Munka, s pállott Gőzökkel a szemét a csöndes légbe forr, Egy hattyút: ketrecét otthagyta, és sután a Szárazt kaparva a hártyás láb fájva járt, Húzódott i rögön a hószín toll utána, S egy kiszáradt vizű árok mellett kitárt Csőrrel idegesen fürdött a lomha porban, Zengtek szivében az otthoni, dús tavak: "Óh, víz, zokogsz-e még, villám, zuhansz-e zordan? " ─ Gyakorta íátom őt, bús mítoszt, furcsa vak Balvégzet madarát, ki mint Ovidiusban Az ember, nézi a gúnyos, zordkék eget, S görcsös nyakán sovár fejét felnyújtva búsan Vádakkal illeti a rossz isteneket!
Victor Hugónak 1. Andromaché, ma rád gondolok! ─ A kis árva Folyóra, hol sötét tükörben ragyogott Özvegyi bánatod roppant királyisága S a csalfa Simois könnyedtől csobogott─, Ma termékenyítő iszapjától lett sáros Emlékem, járva épp az új Carousselen. ─ A vén Párizs oda! ─ (hajh, változik a város, És olyan gyorsan, ahogy a halandók szíve sem! ) Csak lelkem látja még az eltűnt baraktábort, Oszloptörzsek s fejek dirib -darab diszét, Giz-gazt, kőtömböket, amikre zölden ráforrt A hínár, limlomot, zavart fényt szerteszét. Itt valamikor egy állatsereglet állott; S láttam egyszer én, egy reggel, amikor Hűs, fakó ég alatt ébred a Munka, s pállott Gőzökkel a szemét a csöndes légbe forr, Egy hattyút: ketrecét otthagyta, és sután a Szárazt kaparva a hártyás láb fájva járt, Húzódott a rögön a hószín toll utána, S egy kiszáradt vizű árok mellett kitárt Csőrrel idegesen fürdött a lomha porban, Zengtek szívében az otthoni dús tavak: "Óh, víz, zokogsz-e még, villám, zuhansz-e zordan? " ─ Gyakorta látom őt, bús mítoszt, furcsa, vak Balvégzet madarát, ki mint Ovídiusban Az ember, nézi a gúnyos, zordkék eget, S görcsös nyakán sovár fejét felnyújtva búsan Vádakkal illeti a rossz isteneket!
Piros virággal ékesen, április Látott születni tégedet egykoron. S a Romulustól vont barázdán Nézni le zordul a puszta síkra. S ma, annyi század amikor elsülyedt, Dicsőn ragyog rád ujra az április. S a nap s Olaszhon üdvözölnek. Isteni Flóra te, drága Rómám! Bár pontifexet s Vesta leányait Nem látja most már a Capitólium. S nem húzzák győző hadvezérid' Hószinü mének a Via Sacrán: De fórumodnak néma s üres tere Dicsőbb ma is még százszor akárminél; Minden, mi művelt, nagy, magasztos, Római most is a földkeréken. Oh istenasszony, Róma, köszöntelek! Ki föl nem ismer, ködbe' csatangol az, Vagy ott burjánzik vad szivében Barbar időknek a durva gazza. Oh «Salve, Roma! » Nézve a fórumod Bús omladékit, könny lepi el szemem. S imádom multad nyomdokát is, Égi, malasztos anyám, hazám te! Te tetted azt, hogy mint ez Itália Polgára és mint dalnoka élhetek. Te nyomtad szellemed' a földre S adtad e honnak a büszke dicsfényt. Elédbe járul mostan Itália, Egységesítve, szabadon általad, És ráborulva kebeledre, Sas-szemeidbe meríti lelkét.