Mi a neve? - A Fodor Jánosné vagyok, kérem alássan. - A Fodor Jánosné? Aha, tudom már. No, hát mit akar, Fodor Jánosné? - Eljöttem az uramhoz, ahogy mondva volt. - Az urához jött el? - hebegé Laucsik csodálkozó szemeket vágva. - Hát nem kapta meg a levelemet? - Nem kaptam, kérem. - Hogy lehet az? Pedig megírattam, galambom, hogy az ura meghalt még a múlt hét elején. Értesítve volt. Az asszony elpityeredett, s ziháló mellel mondá: - Nem, semmit sem kaptam. - Ejnye, ejnye, de restellem. Ez már mégis csak nagy rendetlenség! No, ezt nem hagyom annyiba! Laucsik csengetett. A belépő hivatalszolgának megparancsolta bosszankodva: - Küldje be, Mihály, az írnokot! Az írnok bejött. - Hallja, amice, elküldte maga a levelet Fodor Jánosnénak a férje haláláról? Az írnok zavarba jött. - Igazat mondjon! - mennydörgött Laucsik haragosan. - Bocsássa meg, főnök úr, de elfelejtettem... Kiment az eszemből. Laucsik most már nagy méregbe jött. Meghalt egy rendőr szolgálatteljesítés közben | Pécs Aktuál. Indulatosan csapkodta az aktákat jobbra-balra s lármázott, hánykolódott.
Laucsiknak most villant eszébe, hogy nini, nini, hiszen neki a szerelmi szálon kellett volna indulnia mindjárt eleinte. De ki az ördög gondolhatta egy hatvannégy éves emberről? - Aztán hallja-e, szép asszony, hogy mehetett fiatal létére ilyen vén emberhez? - Hja, a szegénység, tekintetes uram! Ő tett engem úrrá. A szemétből emelt fel a nagy gazdagságba. Én jártam jól, nem ő. - No, hanem rosszkor jött, menyecske, mert az ura beteg most, és az orvos megtiltotta, hogy beeresszek hozzá akárkit is. Hanem jöjjön el a jövő héten... azaz, hogy akkor meg én nem leszek itthon. Tudja mit, jöjjön el úgy két hét múlva. A szép asszony eltávozott. Messze lakott, valahol a szatymazi tanyákon, be sem jött a városba, csak a mondott időben. - Eljöttem, kérem alássan - szólt a Laucsik szobájába nyitva. - Eljött? Hát ki rendelte be? - kezdé Laucsik idegenül tekintve rá. - A tekintetes úrnak tetszett mondani. - Én? Nem is ösmerem magát. Meghalt egy rendőr szakszervezet. Hát ki maga? - Hiszen tetszik tudni, voltam itt a múltkor. - Hja, lelkem, nem káptalan az én fejem, hogy minden embert az eszemben tartsak, megfordul itt ezer is napjában!
Igy csak nem mehet a világ végéig... Én is mennék, hanem nálunk betiltották. Az igazgató kihirdette, hogy mindjárt kicsapja a gyárból azt, a ki elmegy a szoczialistákhoz. Azt a kis falat kenyerét csak mégse hagyhatja az ember. Maga fiatalabb is, meg jó formája van... A kalauz a saját gondolatmenetét követve, szórakozottan ujra nekiesett a zsebeinek s csak ugy magához beszélve töprengett a baján. - Nincs meg, a Jézus verje meg, hova lett... - Majd lenne akkor pénz, meg minden... Nem beszélhetett tovább, mert a kocsi lépcsőjére felugrott egy rendőr. A kalauz szolgálatra készen nyitotta föl előtte az ajtót, a bádogos pedig behuzódott a tulsó sarokba s hallgatott. A rendőr oda se nézett, nekivetette a hátát a kocsi korlátjának s egy-két szót beszélt a kalauzzal. - A negyvennégyest ma bejelentették nálunk. Nekiment a hatvanhetesnek. Kutya köd van. Haza megy most? - Nem, még két utam van. Malik McDowellt letartóztatták közszeméremsértésért és egy rendőr megtámadásáért : nflhungary. Maga már kiállott? - Ki, ideje is, harminczhat óra óta nem vetettem le magamról a ruhát. Nagy a strapa mostanában az uj főkapitánnyal.
A vén Fodor János, a vidék legmódosabb mágnásparasztja ült bent nehéz vasban a szegedi várban. Nem vallott semmit a vén kópé - pedig tömérdek jel azt mutatta, hogy sok terhes állapotnak ő a fősrófja. A hurok folyton kisebb karikába fonódott a nyaka körül, de mégsem olyan szűkre, hogy megfojthatta volna. Laucsik, az elhíresült vizsgálóbíró megpróbált mindent, elindult száz szálon is, de mindig csak odaért, hogy semmi bizonyosat sem tud. Hát egy nap - mikor már jóformán lemondott minden reményről, megnyílik a kancellária ajtaja, s gyönyörű parasztmenyecske lép be rajta, módos piros cipellőkben, sarkig érő selyemkendővel, ezüsttel kihányt kacabájban. - Jó napot kívánok, tekintetes uram! - Adjon isten, szép asszony lelkem! - mond Laucsik hanyagul felpillantva. - Mit hozott, galambom? - Hát én bizony az uramhoz jöttem volna, ha beengedne hozzá a tekintetes úr. - No, és kicsoda a maga ura? Meghalt egy rendőr rangok. - Hát bizony az a szegény Fodor János. - Ah! A Fodor János? - szólt Laucsik csodálkozva. - Bizony nem hittem volna, hogy ilyen szép felesége van.
- Éppen azt számítgatom, hogy nem találok hetven krajczárt. Tán hogy egy koronát adtam vissza hatos helyett... Olykor-olykor ugy megrohanják az embert, hogy elveszti a fejét. Hiába kiabálok, hogy tele van a kocsi, nincs hely, az urféle tolakodik, aztán fizethetek. Az embernek csak két keze van, nem négy, mint a majomnak, szakítom a jegyet, szakítom, fizetnek, sürgetnek, leczáfolnak, elől-hátul le- meg fel ugrálnak, aztán ismerd ki magad. Tréfa volt! – Wikiforrás. Az ipar mégis csak ipar. Nincsen annyi sok emberrel kellemetlenkedése, nem szidják az urak... - Nem, csak még azt a kis pénzét is lehuzzák a kárba. Roszul vágod a lyukat a bádogba, fizetsz, behasad a fedő széle a kalapács alatt, fizetsz. Tiz krajczár, husz krajczár, ötven krajczár, sír az ember, a mikor, a hét végén elszámol. Maguknál nincs kár... - Nincs, hanem ha felir a rendőr, mert sok a kocsin az utas, a kalauz felel érte, ha nyitva marad valamelyik ajtó, a kalauzt büntetik, ha az urak felugrálnak menetközben, az is az én bajom. Az ipar mégis csak ipar... Ha az ember dolgozik, hát csak hasznát látja... Sóhajtott s a zsebeit kezdte kikutatni, hogy talán valahol megtalálja a hetven krajczárt.
Skip to content Nyelv: Magyar ÁR: INGYENES = Letöltés | Olvassa el itt = Információ: Art Nouveau Kiadó Szakácskönyv Kötés: puhatáblás ragasztott ISBN: 9786155104435 Cikkszám: 1074486 Nyelv: magyar Kiadás éve: 2013 Az ár: Ínycsiklandó karácsonyi aprósütemények e-könyv (HUF-0. 00Ft) Ínycsiklandó karácsonyi aprósütemények hangoskönyv (HUF-0. Karácsonyi finomságok a nagyvilágból. 00Ft) Ínycsiklandó karácsonyi aprósütemé -Ínycsiklandó karácsonyi aprósütemények. könyv- A. szerző Ínycsiklandó karácsonyi aprósütemények.
A kihűlt tésztát megtöltjük a lekvárral és pár órát pihentetjük. A csokoládét vízgőz fölött megolvasztjuk és pici étolajjal hígítjuk. Jól elkeverjük. Ha esetleg csomós maradna a csokink átszűrjük. Egy tálcára szilikonos sütőpapírt teszünk és ráhelyezünk rácsot. A sütit rárakosgatjuk és az olvasztott csokoládéval bevonjuk. Tetejét tetszőlegesen díszítjük. Egy napot állni hagyjuk. Azért teszek papírt a tálcára, hogy így könnyebben össze tudjuk szedni a lefolyt, megkötött csokoládét és újra fel lehet használni. Minden családban megvannak a hagyományos ünnepi sütemények, melyek legtöbbször anyáról lányára hagyományozódnak. Te is mindig ugyanazt a nagyon krémes, bonyolult, de finom ünnepi sütit készíted? Mi úgy döntöttünk, az idén a sós finomságoknak is teret adunk. Ez a három sütemény biztosan nem fog hiányozni az ünnepi asztalról. 1. Gyors és finom sós stangli Hozzávalók: 30 dkg liszt, 10 dkg vaj, 4 evőkanál tejföl, 1 tojás, fél csomag sütőpor. Elkészítés: a lisztbe szitáljuk bele a sütőport, és adjuk hozzá a vajat, és a tejfölet.
Az advent a várakozás időszaka. Ilyenkor lelkünket és otthonunkat is ünneplőbe öltöztetjük. Érvényes ez a Dobronaki Kézművességek Házára is, amely a szorgos kézműveseknek köszönhetően decemberben a karácsonyi csodák kis tárházává változott. Egy tájháznak mindig külön varázsa van, hiszen a benne helyet kapó tárgyak egy régmúlt időbe röpítik az oda betérőt. Hasonló mondható el a Dobronaki Kézművességek Házáról is, hiszen az adventi időszakban különleges érzés keríti hatalmába az odalátogatót: csodás dísztárgyak várják az érdeklődőket, és nemrég aprósütemény és mézeskalács édes illata érződött.