Bár többen azért nem érzik elég jónak a sorozatot (és a könyvet), mert a történések dramaturgiája nekünk, európaiaknak ismerős, és az amerikai zsidók fiktív sorsa kevésbé tragikus az európainál, de az Összeesküvés Amerika ellen épp a visszafogottsága miatt képes aktuálissá és végül megrendítővé válni. Simonék sorozata realisztikus, mert nem képzel hitleri diktatúrát Amerikába (a fékek és ellensúlyok rendszere valószínűleg megakadályozná ennek a kialakulását), és a szisztematikus népirtásig sem görgeti el a történetet. Nem is kell neki, mert már azzal is eléri a kívánt hatást, hogy hagyja lecsorogni az antiszemitizmust a hétköznapjainkba. A New Yorkba kiránduló Levin család epizódja úgy fordul tökéletes rémálomba, hogy senki egy ujjat se emel rájuk – "csak" rosszalló pillantásokat, "csak" mocskos zsidózó beszólásokat, "csak" igazságtalan szállodai bánásmódot kapnak, és ez épp elég ahhoz, hogy fenyegetve és megalázva érezzék magukat. A családi dinamika is hihető: a férj – aki beleáll a konfliktusokba, mert ragaszkodik a jogaihoz – és a feleség – aki a paranoiává fokozódó aggodalma miatt ott is rémet lát, ahol még nem feltétlenül kellene – összevesznek, és ez a család alapvető támasztékát ingatja meg, aminek szívfacsaró hatása a gyerekek aggódó pillantásaiban csapódik le.
Csak hogy egy viszonylag spoilermentes példát mondjak: a Levine-család nagyobbik gyerekének, Sandynek, komoly álma megismerni az amerikai vidéket, mégis, amikor ez összejön neki, abból mi semmit sem látunk, csak utólag utalgat rá párszor. Emiatt a "rángatás" miatt pedig maga a történet sem tud összeállni egyetlen koherens egésszé, inkább csak széttöredezik. És bár vannak nagyon erős jelenetei, amik rendes felvezetéssel hatalmasat tudnának ütni, a rossz dramaturgia miatt ezek inkább csak erőtlenül elvesznek. Illetve azt is érdemes megemlíteni, hogy a sorozat a hat rész ellenére igencsak elnyújtottnak érződik. Az egyenként majdnem 60 perces epizódokból nyugodtan lehetett volna vágni egy kicsit, hogy a végeredmény is fesztesebb legyen. Időutazás a javából Ami viszont már egyértelmű pozitívum, az a díszlet. Az Összeesküvés Amerika ellen alkotói szemlátomást nem spóroltak ezen, a végeredmény pedig magáért beszél. A sorozat egyszerűen hibátlanul idézi meg a '40-es évek Amerikáját, legyen szó akár a ruhákról, akár a kocsikról, akár a filmhíradót vetítő mozitermekről, ahol természetesen mindenki kedvére dohányzik.
Férfiakat látunk, ahogy Lindbergh rádiós beszédén, új rendeletein pufognak, és a fasizálódás útjára lépett Amerika miatt aggódnak. Azt mondják vissza, amit a rádióban hallottak, rossz viccekkel és több indulattal megspékelve, ami kétségkívül reális, hiszen a kocsmapolitizálás mindenhol ennyiben merül ki – két epizódon át ezt nézni viszont meglehetősen fárasztó. Nehézkesen indul be az HBO sorozata, mert Simon ezt az utcai és otthoni disputát választja arra, hogy megmagyarázza a kontextust, és értesítse a nézőt az egyébként a háttérben maradó politikai fejleményekről. Az előtérben szerencsére nem Lindbergh, hanem a Levinék hétköznapjai állnak a mániákus hírfogyasztók dühét folyamatosan a családjára öntő férjjel (Morgan Spector remek), az aggódó feleséggel (Zoe Kazan szintén), a Lindbergh-rajongó nagykamasszal és az eseményeket értetlenül szemlélő kisfiúval, Philippel együtt. A névválasztás nem véletlen: Philip Roth legalább annyira alternatív önéletrajzi, mint alternatív történelmi regényként írta meg az Összeesküvés Amerika ellen t, amelyben azt képzelte el, mi történt volna a családjával, ha Amerika lepaktál a náci Németországgal – és magával szemben sem volt elnéző.
Sorozat 60perc Sci-Fi & Fantasy, Dráma, 6. 8 IMDb Sorozat tartalma A Philip Roth azonos című, díjnyertes regényén alapuló hatrészes minisorozat Amerika alternatív múltjában játszódik, melyet egy New Jersey-ben élő munkásosztálybeli zsidó család szemszögén keresztül mutat be. A sorozat a család történetét követi, miközben megélik Charles Lindbergh politikai felemelkedését, aki ugyan hősként tisztelt pilóta, azonban xenofób populista is, és elnökké választása után a fasizmus felé tereli az országot.
Mint írják a "demokrácia megvédésében" résztvevők munkája a választás minden részletét érintette. Arra kérték például az államokat, hogy változtassák meg a szavazási rendszereket és törvényeket, elhárították a választók elnyomására irányuló pereket, közvélemény-kutatók seregeit toborozták, és emberek millióit beszélték rá a levélszavazásra. Emellett nyomást gyakoroltak a közösségi médiára, hogy lépjenek fel szigorúbban a dezinformációval szemben. A cikk szerint a résztvevők országos figyelemfelkeltő kampányokat indítottak, amelyekben - ahogy fogalmaznak - segítettek az amerikaiaknak megérteni, hogyan változik a szavazás eredménye, ezzel megakadályozva, hogy "Trump összeesküvés-elméletei és a győzelemre vonatkozó hamis állításai nagyobb vonzerőt jelentsenek. " A választás napja után pedig arra koncentráltak, hogy Donald Trump ne tudja megváltoztatni az eredményt. "Minden kísérlet vereséget szenvedett, amely a választások megfelelő kimenetelébe avatkozott volna bele" - nyilatkozta a cikkben a Protect Democracy nevű jogállamisági érdekképviseleti csoport társalapítója.
A novemberi amerikai elnökválasztást megelőzően egy baloldali összeesküvés bontakozott ki a színfalak mögött, amelyben "nagyhatalmú emberek iparágakon és ideológiákon átnyúló közös munkálkodása" zajlott azért, hogy befolyásolják a közfelfogást, megváltoztassák a szabályokat és a törvényeket, irányítsák a média tudósításait és ellenőrizzék az információ áramlását - írja cikkében a Time magazin online kiadása. A szerző szerint az AFL-CIO, azaz a legnagyobb amerikai szakszervezeti szövetség és az Egyesült Államok Kereskedelmi Kamarája között megkötött informális paktum - "amelyben a munkások ereje a tőke erejével lépett szövetségre" - azért jött létre, hogy "megőrizze a békét és szembeszálljon Donald Trump demokráciatámadásával. " Az összefogás - mint írják - egyszerre korlátozta a tüntetéseket és összehangolta a nagy cégek vezérigazgatóinak ellenállását a volt elnök akaratával szemben. Mindezt példátlan, kreatív és határozott "árnyékkampányként" jellemzi a szerző, aki kifejti, hogy bár a tevékenység nagy része a baloldalon zajlott, elkülönült Joe Biden kampányától.
Saját beszámolója szerint ekkor már kiváló fegyverei és jól képzett bennszülött kísérői voltak. Az első világháború kitörésekor Ugandában vadászott, egy ellenséges ország polgáraként ott tartóztatták le a britek; felszerelését és gyűjteményét elkobozták, őt Indiába internálták. Kittenberger Kálmán Növény és Vadaspark Szolgáltató Közhasznú Nonprofit Korlátolt Felelősségű Társaság – Veszprém város – közérdekű adatok. A hadifogságból 1919 végén szabadult, hazatérve Nagymaroson telepedett le, majd megnősült, Afrikában szerencsétlenül járt vadásztársa húgát vette feleségül. 1920-ban a Nimród Vadászújság felelős szerkesztője, 1929-ben kiadótulajdonosa lett. 1925-26-ban ismét Ugandában, az ottani őserdőkben gyűjtött és vadászott, végül 1928-29-ben, utolsó afrikai útján is Uganda nyugati vidékén a nagyvadak és madarak életét tanulmányozta az ugyancsak szenvedélyes vadász Horthy Jenő – a kormányzó öccse – segítségével és társaságában. Akkor készített fekete-fehér mozgófilmjét a Nemzeti Filmarchívum őrzi. Kittenberger Kálmán hat alkalommal összesen 16 évet töltött Afrikában, s több mint 60 ezer példányból álló anyaggal gazdagította a Magyar Nemzeti Múzeum állattani gyűjteményeit.
Állatkertünkben folyamatos fejlesztések, felújítások zajlanak, az ebből adódó állatállomány változás, bemutató területek, kiállítások, rendezvények változása kapcsán minden jog fenntartva. Kérjük szíves megértésüket.