490 Ft Részletek
Legyél naprakész az aktuális akciónkkal és ajánlatunkkal. Személyes adataidat biztonságban tartjuk.
Az ógörög sírversből kialakult lírai műfaj: rövid, gondolati tartalmú, csattanós befejezésű költemény. Versformája majdnem mindig disztichon. Pannónia dicsérete műfaja. Pl. : Eddig Itália földjén termettek csak a könyvek, S most Pannónia is ontja a szép dalokai. Sokra becsülnek már, a hazám is büszke lehet rám, Szellemem egyre dicsőbb, s általa híres e föld! Janus Pannonius: Pannónia dicsérete (Berezeli A. Károly fordítása) az ókorban síremlékekre, emlékművekre és fogadalmi tárgyakra vésett rövid verses felirat Szerkesztette: Lapoda Multimédia Kapcsolódás műfaj költemény disztichon Maradjon online a Kislexikonnal Mobilon és Tableten is
Ilyen Olaszországban tanuló nemes volt Janus Pannonius (1434-1472), aki diáktársai közül is kitűnt tehetségével, így Európa-szerte ismertnek számított. Fiatalkori, olasz versei pozitívak, magyarországi versei már megtörtek, hiszen itt össze sem volt hasonlítható a kulturális élet a pezsgő olasszal (Mátyás híres reneszánsz udvara csak Pannonius halála után jött létre). Ő az első név szerint ismert költőnk. Cselekmény: A költő büszkélkedik, hogy általa immár vannak jó magyarországi versek is és ezzel felkerül a hely a térképre. Téma: Elég nyílt, de a kontextust is figyelembe kell venni: ez már a költői öntudat megnyilvánulása. Oldalak: 1 2 3 Janus Pannonius tisztában volt művészete jelentőségével. Tudatában volt annak, hogy ő hozta be Magyarországra elsőként a humanista és reneszánsz költészetet, és ezzel hazájának is hírnevet szerzett (versei által híres a hazája). Ismerte saját értékeit, tudta, hogy ő az egyetlen magyar költő a 15. században, aki humanista verseket ír, és erre joggal volt büszke.
Zrínyi Miklós költői és emberi programját fogalmazza meg Az idő és hírnévben, 1653. Kazinczy Ferenc Tövisek és virágok, 1811 című, a neológusok elveit hirdető epigrammakötete új lendületet ad a nyelvújítási harcnak. A korszakban Batsányi epigrammája, A franciaországi változásokra, 1789 felhívó szándékkal született, Berzsenyi műve pedig a Napóleon-kultusz kritikáját adja (Napoleonhoz, 1814). A műfaj didaktikus lehetőségeit és érzelmi hatását használja fel a romantika korában Kölcsey, hogy a reformkor programját népszerűsítse (Huszt, 1831; Emléklapra, 1833; Versenyemlékek, 1833). Vörösmarty a harmincas években írt epigrammáiban hirdeti a nemzeti liberalizmus Széchenyi által is vallott eszméit (Pázmán, 1830; Magyarország címere, 1832). Petőfi (emberi és költői válságát tükröző) Felhők-ciklusa, 1846 egyúttal a merev műfaji szabályok fellazításának és megújításának kísérlete is. A 20. századi magyar lírában József Attila epigrammái a műfaj klasszikus normáit élesztik újra (Egy spanyol földmíves sírverse, 1936; Két hexameter, 1936).
Gyakran jellemzi a műfajt ellentétek egységbe foglalása. Az epigramma témája, hangneme, célja szerint igen változatos: megörökíthet gyászt, szerelmet, sokféle életmozzanatot; van tanító, harci, gúnyos (szatirikus) és politikai változata is. Kedvelt versformája a disztichon, de más versformákban is gyakori. Története [ szerkesztés] Eredetileg az ókori görögöknél az epigramma egy verses feliratot jelentett sírköveken ( sírfelirat) vagy más tárgyakon, majd az i. e. VI. századtól önállósult lírai műfajjá vált. A görögöknél még komoly, érzelmes hangulatú, majd később a rómaiaknál már csípős, szatirikus jellegű. Példák [ szerkesztés] Szimónidész (Kr. 5-6. sz. ) nevéhez fűződik a hősi epigramma leghíresebb változata: "Itt fekszünk, vándor, vidd hírül a spártaiaknak: Megcselekedtük, amit megkövetelt a haza. " Kölcsey Ferenc: Huszt "Bús düledékeiden, Husztnak romvára megállék; Csend vala, felleg alól szállt fel az éjjeli hold. Szél kele most, mint sír szele kél; s a csarnok elontott Oszlopi közt lebegő rémalak inte felém.
században Egy népfinak Táviratok Források [ szerkesztés] lexikon: Epigramma jelentése Fazekas Kulturális Enciklopédia: Epigramma szócikk Nemzetközi katalógusok WorldCat LCCN: sh85044385 GND: 4152507-3 BNF: cb119364768 BNE: XX527265
Az epigramma irodalmi műfaj. Rövid, tömör, csattanós költemény. Két szerkezeti részt (expozíció/előtag és klauzula/utótag) kapcsol össze, melyek általában ellentétben állnak egymással: először egy tényt vázol, majd egy váratlan következtetéssel jut el egy megállapításig, amely gyakran az első szerkezeti résszel ellentétes. Léteznek magasztos hangvételű, dicsőítő, valamint csípős, humoros epigrammák. Az újkori költészetben a didaktikus és az antik hagyományokat ápoló költészet kedvelte különösebben: a humanizmus és a klasszicizmus. Más meghatározás szerint: az epigramma műfaji alapvonása a rövidség és a tömörség. Az ókori költészetben ugyanis a halottakat jellemző (gyakran varázsigeként használt) mondásokból alakult ki a műfaj: ez vált felirattá, kőbe vésve, a síremléken (a szó 'rávésés'-t, 'felirat'-ot jelent). Általában két elem van: valamilyen tény (tárgy, dolog, személy) és a hozzá kapcsolódó, gyakran szellemes, ötletes megjegyzés, gondolat, csattanó. Ennek a két elemnek megfelelően van előkészítő része (előtagja) és lezáró része (utótagja), mely többnyire egy fordulat után következik.